Opetusohjelman tekeminen on saanut EU:n Life – Luonto rahoitustukea

Metsäpalo 

Metsää uudistettaessa kulottamalla puut on ensin korjattu pois edellisenä vuonna ja jätetty hakkuutähde kuivumaan vuodeksi. Kulotuskohteet ovat etupäässä kuivahkoilla kankailla (puolukkatyyppi). Myös karumpia tuoreen kankaan (mustikkatyyppi) kohteita voidaan kulottaa, varsinkin, jos metsikköä vaivaa juurikääpä.  Kulotukset tehdään usein alkukesän poutaisina jaksoina.
Onnistunut kulotus polttaa noin 1/3 kuntasta (= karike + sen alla oleva eloperäinen kerros) ja osan hakkuutähteistä, jolloin niissä olevat ravinteet vapautuvat tulevien metsäpuiden käyttöön. Useimmiten kulotusalat viljellään männylle kylvämällä siementä muokattuun maahan. Syntyvässä uudessa taimikossa on myös lähimetsien puiden siemenistä kasvaneita taimia. Nuoressa metsässä tehdään ensimmäinen taimiston perkaus silloin kun taimet ovat noin 6 metriä korkeita ja noin 15 vuoden ikäisiä, jolloin taimikko on jo kärsinyt pahimmat hirvituhonsa. Sen jälkeen tehdään vielä kasvatushakkuita ennen päätehakkuuta (ensiharvennus ja kasvatushakkuita noin 2 kpl). 

Tehtävä:

Tuohimetsä on kulotettu vuonna 1992. Osa metsästä on ollut tavanomainen metsähoidollinen kulotuksen kohteena ja osaan on jätetty kulotuksen yhteydessä osa metsän puista pystyyn.

Hattukivenmaan poltot on tehty kevätkesällä 2002.  Joihinkin niistä on kaadettu puita palokuormaksi maahan, joissakin palokuormaa ei ole. 

Vertaa Hattukivenmaan ja Tuohimetsän polttoaloja ja päättele, mitä todennäköisiä eroja on metsäpalon ja kulotuksen jälkeen syntyvässä nuoressa taimikossa. Millaiset ovat erot metsäpalon ja kulotuksen jälkeen paikalle kasvaneessa metsässä, mikäli kulotuksen jälkeen taimikkoa ei hoidettaisi kasvatushakkuin.

Käytä apuna oheista taulukkoa.